VIIMEINEN EVAKOINTILENTO - JOSSAIN PÄIN LÄNSI-AFRIKKAA...
Pidä painetta siinä.
James, pysy luonani.
James, pyydän. Pysy luonani.
James, katso minua!
- Menetämme tehoa. - Pysy luonamme.
- Mitä tapahtuu? - Bensa loppuu. Putoamme kohta maahan.
- Sanoinhan, ettei se ollut valmis lähtöön. - Olisimme kaikki kuolleet, jos olisimme jääneet.
Kuolemme kaikki joka tapauksessa.
Tuolla on...
Lentokenttä 50 kilometriä Sierra Leonesta.
Unohda se. Putoamme nyt.
James, älä luovuta.
Herää! Ei!
- James, älä jätä minua! - Siirry syrjään. - Ei!
Se on menoa nyt.
Vauhtia!
Juokse!
- Apua! - Ui tänne!
Tartu käteeni.
Tartu käteeni!
Odota!
Ei!
Daniel...
Malana?
Malana.
Tulit kotiin...
Olen pahoillani, etten ehtinyt ajoissa.
Olet hyvä poika. Olet aina täällä.
Entä poikani?
Hän pääsi pakoon...
Sotilaat veivät hänet.
He vievät eloonjääneet armeijan tukikohtaan pohjoiseen. Minä löydän hänet.
Hän on urhea poika.
Ja jonain päivänä -
hän on kuten sinä.
Hänestä kasvaa urhea mies.
No niin.
Onko sinua purtu?
- Onko sinua purtu? - En ymmärrä mitä sanot.
- Olet amerikkalainen? - Olen amerikkalainen. - Onko sinua purtu? - Ei, olen kunnossa.
Nouse.
- Mitä? - Nouse!
Hyppää kyytiin.
Sinä ajat, minä työnnän.
Tiedätkö onko täällä parempaa tietä? Tätä tahtia meiltä katkeaa akseli.
Pääteillä on tiesulkuja.
He ovat peloissaan. He ovat tappaneet monia.
Minun pitäisi olla heidän kanssaan, mutta minun on löydettävä poikani.
Kuule...
Kiitos avustasi tuolla.
Hetken jo luulin, että aiot tappaa minut.
Ja minä ajattelin, että olisit paennut, kuten muutkin kansastasi.
He ovat kaikki häipyneet. Lääkärit, avustustyöntekijät, lähetystyöntekijät.
En ymmärrä valkoista miestä. Sotilaanne tulivat asein meitä vastaan, lääkärinne pelastamaan meitä.
Kuule...
Olen insinööri, mekaanikko. Korjaan asioita, koneita, -
mitä ikinä pitääkään korjata. Siinä kaikki.
- Amerikkalainen palkkasoturi. - Yritän vain selvitä.
Tiedätkö onko täällä lentokenttää, josta voisi lähteä?
Täällä ei ole lentokenttää. Ei sen jälkeen, kun pomminne tuhosivat sen.
Vain pieni ilmavoimien tukikohta, mutta kaikki koneet ovat poissa.
Et ole ainoa, joka haluaa lähteä, ystäväni.
Kuinka kaukana se on? Koska jos siellä on jotain jäljellä, -
ehkä voin korjata sen, ja voimme lentää pois täältä...
Vien sinut sillä ehdolla, että annat minulle tämän auton.
Jalkaisin on mahdotonta selvitä. Kuolleet ovat kaikkialla.
Vie minut sinne, niin saat tämän auton.
Tuohon suuntaan.
Miksi olet edelleen täällä? Luulin, että te kaikki häivyitte, kun tämä alkoi.
Olin viimeisellä lennolla pois täältä. Mutta jouduimme hyökkäyksen kohteeksi.
En pystynyt pidättelemään niitä kauempaa. En saanut konetta valmiiksi ajoissa.
He vain lähtivät. Polttoaineletkut olivat edelleen kiinni. Hyvä, kun ehdin itse edes kyytiin.
Ihmiset juoksivat koneen ympärillä, anoen päästä kyytiin.
Jätimme heidät sinne kuolemaan.
Se kaikki oli ihan turhaa.
Kone putosi rannikolle.
Ja...
Ainoastaan minä selvisin.
Entä sinä? Miksi olet täällä?
Käskymme olivat pysyä tiesuluilla, estää leviäminen ampumalla tartunnan saaneet, -
mutta lähdin etsimään poikaani.
Muuta minulla ei enää ole. Jos tappavat minut, jos löytävät.
Missä poikasi on?
Kylääni hyökättiin. Hän oli selvinneiden joukossa.
Uskon, että heidät vietiin sotilastukikohtaan pohjoisessa.
Löydän hänet sieltä.
Kuinka kaukana se on? Selviämmekö kävellen?
Jos Jumala suo, saatamme onnistua.
Kuuleeko kukaan? Loppu.
Olen lentoinsinööri luutnantti Brian Murphy, -
ainoa eloonjäänyt armeijan evakointilennolta LN-260.
Kuuleeko kukaan minua? Loppu.
Olen päätynyt vihollismaaperälle, jatkuvien hyökkäysten kohteeksi.
Ilman ruokaa tai vettä. Tarvitsen apua.
Kuuleeko kukaan? Loppu.
Jos joku kuulee tämän, sijaintini on -
20 astetta läntistä...
Antaa olla.
Minun on pysyttävä liikkeellä.
- Hyödytöntä, täällä ei ole mitään mitä voisimme käyttää. - Löysin polttoainetta.
Se paikka johon olen menossa, on armeijan tukikohta.
Siellä voisi olla lentokone.
Se on pitkä matka yksinään.
Ehkä se ei ole mahdollista.
Mutta avun kanssa...
Ehkä.
Selvä.
Hyvä.
Kristus.
Pyydän, älä turhaan lausu Hänen nimeään.
- Emme selviä, ellemme löydä ruokaa ja juomaa. - Löydämme kyllä jotain.
Minulla on panokset vähissä.
Minulla myös.
- Sinun tulisi levätä. Jos minä ajaisin? - Ei, pärjään kyllä.
Hyvä on.
Kuka olet? Miksi olet tämän sotilaan kanssa?
Olen Daniel Dembele Senfu-heimosta.
Olen menossa pohjoiseen etsimään poikaani.
Hän on amerikkalainen. Armeijan insinööri.
Kaikki on kunnossa. Autamme toisiamme.
Olisimme todella kiitollisia ruuasta ja vedestä.
Kuten huomaat, ystäväni on kuumeessa.
Miksi sotilaat suojelevat tätä paikkaa?
He eivät ole enää sotilaita.
He palasivat suojellakseen perheitään.
Emme enää ole sodassa keskenämme. Nyt on uusi sota, jossa taistelemme yhdessä.
Tuolla on poppamies. Jotkut uskovat hänen suojelevan meitä.
Mihin olet menossa?
Armeijan tukikohtaan, noin kolmesataa kilometriä pohjoiseen täältä.
- Etsin poikaani sieltä. - Tiedän paikan.
Siellä on kuulemma turvallista.
Mikset vie väkeäsi sinne? Eivätkö he ole vaarassa täällä?
Tämä on kotimme. Emme lähde täältä koskaan.
Onko sinulla perhettä?
Poikani, fiksu kaveri.
Hän oli hyvä oppilas koulussa.
Hän halusi tulla lääkäriksi.
Mitä täällä tapahtui?
Siitä on nyt noin viikko.
Eräs kylän jäsen -
näki isänsä kävelevän yöllä metsässä.
Hänet oli tapettu jo päivää aiemmin, -
epäilimme villieläimen hyökänneen hänen kimppuunsa.
Mutta se oli vasta alkua.
Sitten ne tulivat.
Olimme kai onnekkaita.
Saimme tilanteen hallintaan ja pystyimme suojelemaan itseämme.
Kaikilla kylillä ei ole ollut yhtä paljon onnea.
Kun tämä alkoi, palasin etsimään perhettäni.
Vaimoani...
Löysitkö etsimäsi?
Kyllä löysin.
Luojan tähden, mitä meille oikein on tapahtumassa?
Ehkä meitä rangaistaan pöyhkeydestämme.
Ehkä luonto on ottanut ohjat käsiinsä ratkaistakseen ongelmat.
Ihmisen ahneus on tuhonnut maailmaa.
Luonto palauttaa tasapainon.
- He eivät pääse läpi. - Mutta kuinka pitkään?
Lupasin kansalleni, että suojelen heitä.
- Mutta luulen sinun... - Sukuni on asunut täällä sukupolvien ajan.
Minä synnyin täällä ja kuolen tänne.
Kuume on laskenut. On aika lähteä.
Hei, rauhoitu.
Anteeksi, haluan vain päästä poikani luokse.
Älä siitä murehdi, pääsemme sinne.
Emme voi jäädä tänne.
Menetimme suurimman osan jäähdytysnesteestä.
Jos moottoria käyttää yli pari minuuttia, se sulaa.
Tämä on saatava takaisin kiinni.
Sitten se pitää täyttää vedellä.
Seis. Täällä ei ole vettä kilometrien säteellä.
- Meillä ei ole enempää vettä. - Tarvitsemme vettä, tai kävelemme.
Emme voi ajaa ilman sitä.
Entä, jos se ei toimi?
Käveletkö mieluummin? Tässä kuumuudessa ties kuinka monta kilometriä.
- Lähdimme tänne ilman vettä ja ilman autoa. - Meillä ei ole aikaa keskustella.
Emme selviä täältä kävellen. Tämä on paras mahdollisuus selvitä.
Se ei riitä. Anna lisää.
Riittää.
Säästä panoksia.
Voiko sitä juoda?
Kyllä.
Paska. Akseli näyttää olevan rikki.
Oletko kunnossa?
En näe mitään, sytytä valot.
Valot kiinnittävät niiden huomion.
Valot houkuttelevat ne tänne.
- Miten puolustamme itseämme sokeina? - Kuuntele.
- Laita valot. - En.
- Laita ne päälle. - Valo houkuttelee ne tänne. - Laita ne päälle!
Ulos, nyt.
Ulos autosta!
En ole nähnyt niitä hetkeen.
Sytytetään tuli. Meidän on pakko syödä jotain.
Selvä on.
Mikä tuo on?
Muinainen symboli.
Timbu. Se tarkoittaa toivoa.
Tämä on ollut suvussani jo sukupolvien ajan.
Isäni antoi sen minulle ennen kuolemaansa.
Ja minä annan sen pojalleni.
Onko sinulla poika?
Minulla oli poika.
Minulla on vaimo ja tytär. En ole voinut pitää heihin yhteyttä, koska yhteydet ei toimi.
En tiedä, ovatko he kunnossa.
En edes tiedä miten kauas tämä tauti on levinnyt.
Aavikko alkaa tästä.
Sitä sanotaan Paholaisen kynneksi.
Kilometri kaupalla jyrkkiä kallioita, joiden yli meidän on kiivettävä päästäksemme aavikolle.
Jopa paimentolaiset kiertävät ne.
Paljonko sinulla on ammuksia jäljellä?
Ei riittävästi.
Sama täällä.
Alkaa olla kylmä.
Todella kylmä.
Daniel!
Pelastit henkeni.
Älä ole surullinen, veljeni.
Pian näen vaimoni, Jindibahin.
Haluan vain...
Ettet anna sieluni...
Vaeltaa autiomaassa.
Olen pahoillani, Daniel.
Ei.
Nouse ylös. Tulehan.
Mitä?
Mitä? Ei. Lähdetään nyt. Nouse ylös.
En ota lastasi. Tule nyt, mennään.
Ei.
Paholaisen kynsi.
Kilometritolkulla jyrkkää kalliota kiivettävänä päästäkseen autiomaahan.
Kai heitä on tulossa lisää? Tiesin, että amerikkalaiset tulisivat.
- Onko tänne laskeutunut lentokonetta, jossa olisi tarvikkeita? - Ei.
Lähetykset tulevat teitä pitkin, mikäli pääsevät tänne asti.
Kaksi viimeisintä ei ole palannut.
Kontrolloimme määriä, -
mutta emme voi jatkaa ampumista -
ilman tarvikelähetyksiä.
- Onko teillä mitään kommunikointivälineitä? - On, -
meillä on radiolähetin, mutta se ei toimi enää.
Täällä lentomekaanikko Brian Murphy, kuuleeko kukaan?
Murphy?
U.S.A:N ILMATUKIKOHTA, HENDERSON - Luoja, olet elossa.
Frank? Frank Greaves?
- Luulin, että kuolit maahansyöksyssä. - Kyllä on mukava kuulla äänesi.
Kuuntele, minulla ei ole paljon aikaa. Tarvitsen lentokoneen, tarvikkeita...
Brian?
Kukaan ei lähetä lentokonetta. Olemme murtumispisteessä.
Yritämme vain päästä pois täältä. Minne, sitä en tiedä.
Ei ole enää mitään paikkaa mihin mennä.
Virrat ovat poikki. Olemme generaattoreiden varassa.
- En tiedä kuinka kauan kestämme. - Entä perheeni, Frank?
Olen pahoillani, Brian. He ovat kuolleet.
- Kuolleet? - Tuo ääni, jonka kuulet...
Tulee niistä.
Siirtäkää pöydät ovien eteen!
Olen pahoillani, Murphy.
- Minun on mentävä nyt. - Ei, Frank, odota!
Jumala olkoon kanssamme.
Odota.
Timbu tarkoittaa toivoa.
Toivoa lisää osoitteesta: SubFinland.org